Ce sunt legile? Acte normative care ne ajutăm să conviețuim. Primul și-a dat seama de asta Hammurabi și a dat un cod. Apoi Moise, a vorbit cu Dumnezeu și așa am obținut cele 10 porunci.
În zilele noastre, lucrurile s-au cam complicat. Facem mii de legi și respectăm câte putem. De unele nu auzim, de altele nu ne pasă și, nu chiar în ultimul rând, multe ne cam încurcă. Șocant este însă când cel care nu respectă legile este chiar cel care le emite: Statul. Iată câteva exemple.
La plăcinte... gălăgie, la război... liniște
Avem, de exemplu, o lege care reglementează zgomotul la care este supusă populația. Se numește 121 și este din 2019. Ați văzut vreo schimbare, în afară de faptul că nu se mai fumează în restaurante?
Ce spuneți de legea care obligă guvernul să construiască Autostrada Unirii? Cea din 2018, din decembrie... Pentru că nu este respectată, a fost nevoie ca autostrada să fie declarată în CSAT ca fiind de importanță strategică. Însă nu acest act normativ este cel mai stupid lucru în domeniul infrastructurii. Știați că a existat o lege din 2003 care reglementa construirea, până în 2015, a 9.600 de kilometri de autostrăzi și drumuri expres? Cât credeți că s-a realizat? Zero. Sancțiuni pentru nerespectarea legii? Zero.
Schimbăm registrul. Poate că ați auzit de legea răspunderii ministeriale. O avem din 1999. Câți miniștri au simțit că avem acest act normativ? Nici unul. Și poate vreunul ar fi meritat o sancțiune pentru că a permis neaplicarea legii „uceniciei” (2005) timp de nu mai puțin de 14 ani (!).
Acte normative importante, neaplicate
Legea „Zgomotului” (2019)
- Legea „Autostrada Unirii” (2018)
- Legea „Infrastructurii” (2003)
- Legea „Răspunderii ministeriale” (1999)
- Legea „Offset” (2001)
- Legea „Falimentului personal” (2015)
- Legea „Prevenirii” (2018)
- Legea „Pensiilor” (2010)
- Legile „Retrocedării” (parțial neaplicate)
Reglementări „pe bani”. Pe banii noștri
Apoi, legea offset-ului. Aceasta obliga vânzătorii de armament să investească în țara noastră contravaloarea tehnologiei cumpărate de România. Să vă spunem cât am pierdut, nu cât s-a realizat pe baza acestei legi: aproape 6 miliarde de euro. Cine a dat socoteală pentru asta? Nimeni. Mergem mai departe: ce spuneți de legea falimentului personal? Ce mai zgomot, ce mai freamăt... Dar poate fi aplicată cu adevărat? Nu. Nu sunt întrunite comisii de specialitate, nu sunt experți, nu sunt tribunale economice. Nu este nimic.
Unele dintre cele mai importante legi emise după 1990 sunt Legea Pensiilor și Legea salarizării unice. În cazul pensiilor, legea a avut o primă ediție (neaplicată) în 2010, apoi a doua ediție în 2019 (aplicată parțial). La fel și în cazul salarizării unitare – două „ediții”, în 2010 și 2017.
Putem să mai adăugăm aici legile care reglementează bugetul de stat (parțial neaplicate) sau legea „prevenirii” din decembrie 2018. Cu ce ne-am ales? Taxa auto nu a fost restituită, multe venituri sunt în continuare ciuntite, bugetul se aprobă când le ies politrucilor deficitele (vezi AICI despre legea bugetului pentru 2022), iar de prevenție, ce să mai spunem, poate doar că avem 75 de instituții de control, exact ca-n comunism.
Se pot scrie cărți întregi despre cum nu se aplică legislația în România. La fel, se pot scrie cărți întregi despre efectele neaplicării acestora. Și se pot întocmi liste interminabile cu cei vinovați de aceste „sincope”. Dar nu-și pierde nimeni timp cu așa ceva. Iar legea... legea nu este „interesată”.